Päiväys: 15.1.2016
Erikoisversion ajastus, lisäykset ja oikoluku: PiNokKiO
Rakas Frodo.
Kysyit kerran, olenko kertonut kaiken oleellisen seikkailuistani,
ja vaikka voin rehellisesti sanoa kertoneeni totuuden,
en ole kuitenkaan kertonut kaikkea.
Olen jo vanha, Frodo.
En ole se sama hobitti, joka joskus olin.
Luulenpa, että on tullut aika sinunkin tietää, mitä todella tapahtui.
Kolossa maan sisällä asui hobitti.
Ei niitä inhottavia, likaisia ja märkiä koloja,
jotka ovat täynnä madonpäitä ja haisevat ummehtuneelta.
Sanalla sanoen, se oli hobitinkolo, mikä merkitsee hyvää ruokaa,
lämmintä tulisijaa, ja kaikkia kodin mukavuuksia.
J.R.R. Tolkienin "HOBITTI"
60 vuotta aiemmin...
Hyvät huomenet! - Mitä tarkoitatte?
Toivotatteko hyvää huomenta, vai että huomenet ovat hyvät,
riippumatta siitä mitä mieltä minä olen?
Vaiko, että teillä on hyvä olo näinä huomenina?
Vai kenties, että huomenna sopii olla hyvä?
Kaikkea samalla kertaa, luulisin.
Voinko olla avuksi? - Se jää nähtäväksi.
Etsin jotakuta mukaan seikkailuun.
Seikkailuun?
Enpä usko, että Briin länsipuolella ketään kiinnostaa seikkailut.
Ikäviä ja epämukavia hankkeita, joista on vain häiriötä.
Myöhästyy vielä päivälliseltä.
Hyvästi. - Ajatella, että saan nähdä sen päivän, -
jolloin Belladonna Tukin poika hätistelee minua oveltaan kuin mitäkin nappikauppiasta!
Anteeksi?
Olet muuttunut, etkä pelkästään parempaan suuntaan, Bilbo Reppuli.
Anteeksi, tunnenko teidät?
No, tiedät nimeni, vaikket muista, että se on nimeni.
Minä olen Gandalf, -
ja Gandalf on yhtä kuin...
minä.
Et kai se vaelteleva velho, joka järjesti upeita ilotulituksia, -
jotka Vanha Tuk tilasi aina Keskikesän aatoksi?
En tiennyt, että olet yhä hommissa.
Kuinka en olisi?
Mukava huomata, että et ole unohtanut minua kokonaan.
Ilotulituksiani, jos et muuta.
Asia on siis päätetty.
Se tekee hyvää sinulle, ja minä saan siitä hupia.
Ilmoitan asiasta muille. - Ilmoitat? Mitä? Ei, ei!
Täällä ei tarvita mitään seikkailuja. Kiitos, ei tänään...
Voitte yrittää, jos Kukkulan ja Virran tuolla puolen onnestaisi.
Hyvästi.
Dwalin, palveluksessanne.
Bilbo Reppuli...
Teidän palveluksessanne. Tunnemmeko toisemme?
Emme.
Minne päin? Onko se täällä? - Onko mikä missä?
Illallinen. Hän sanoi, että täällä olisi ruokaa. Runsaasti.
Hän sanoi? Kuka hän?
Oikein maittavaa. Onko muuta?
Mitä? On kyllä.
Olkaa hyvä.
Minä vain...
En odottanut vieraita.
Ovikello soi.
Balin, palveluksessanne.
Hyvät illat. - Niin on.
Vaikka myöhemmin taitaa kylläkin sataa.
Olenko myöhässä? - Myöhässä mistä?
Iltaa, veli!
Partani kautta!
Olet leventynyt ja lyhentynyt sitten viime näkemän.
Leventynyt, en lyhentynyt.
Älliä on kummankin puolesta.
Anteeksi. Ikävä keskeyttää.
En ole aivan varma, oletteko te oikeassa talossa.
Joko olet syönyt? - Ei sillä, ettenkö pitäisi vieraista.
Pidän vieraista siinä missä kuka tahansa hobitti.
Haluaisin kuitenkin tuntea heidät etukäteen.
Mitä tämä on? - Juustoa kai.
Asia on niin... - Se on ihan homeessa.
Olette minulle aivan ventovieraita.
En halua olla töykeä, mutta minun oli sanottava suoraan. Olen pahoillani.
Anteeksipyyntö hyväksytty. Kaada täyteen vain. Älä nuukaile.
Fíli. - Ja Kíli.
Palveluksessanne.
Olette varmaan herra Ruppuli. - Ei. Ette voi tulla sisään. Väärä talo.
Mitä? Onko se peruttu? - Ei meille ole kerrottu.
Ei mitään ole peruttu. - No, se on helpotus.
Varovasti näiden kanssa, ne on juuri teroitettu.
Mukava kolo.
Kyhäsittekö tämän itse? - En. Tämä on ollut suvussa jo vuosia.
Voisitko jättää äitini koruarkun rauhaan?
Fíli ja Kíli, tulkaapa avuksi. - Herra Dwalin.
Istukaa tiiviisti, jotta muutkin mahtuvat.
Muutkin? Montako tänne vielä tulee?
Voi ei.
Täällä ei ole ketään kotona!
Menkää matkoihinne, häiritsemään muita!
Ruokasalissani on jo aivan liikaa kääpiöitä.
Jos tämä on joku älyvapaa vitsi, -
niin kyllä on mautonta!
Pois päältäni, möhkäle!
Gandalf.
Nuo ovat lautasiani! Anteeksi nyt. Ei minun viiniäni!
Pane nuo takaisin. Pane takaisin!
Ei hilloa...
Etköhän vähän liioittele. Onko sinulla juustoveistä?
Ei hän mitään veitsiä käytä.
Ne ovat isoisäni Mungon tuoleja. Viekää takaisin, kiitos.
Ne ovat antiikkia.
Se on kirja, ei lasinalunen. Ja pistä se kartta pois!
Anteeksi, herra Gandalf. Maistuisiko kupponen kamomillateetä?
Ei kiitos, Dori. Otan mieluummin lasin punaviiniä.
Fíli, Kíli...
Óin, Glóin... Dwalin, Balin...
Bifur, Bofur, Bombur, Dori, Nori...
Ori. - Ei tomaatteja.
Totta turiset, Bifur.
Yksi kääpiö uupuu. - Hän vain tulee myöhässä.
Pohjoisessa järjestetään sukutapaaminen. Hän tulee kyllä.
Herra Gandalf...
Lasi punaviiniä, kuten pyysitte. Siinä on hedelmäinen vivahde.
Kippis.
Bombur, koppi!
Kuka haluaa olutta?
Tässä sinulle.
Kolmannella! Yksi, kaksi...
Se on alusliina, ei tiskirätti!
Sehän on täynnä reikiä. - Koska se on pitsiä.
Pitsin nyplääminen on varmaan tuttua sinulle.
En kestä näitä kääpiöitä! - Mikä hätänä, rakas Bilbo?
Ai mikä? Kääpiöitä vilisee kaikkialla. Miksi he ovat täällä?
Sangen hilpeitä veikkoja. Kun heihin tottuu.
En halua tottua!
Katso nyt keittiötä. Matto on mudan peitossa, -
ruokakomero on rosvottu.
En edes kerro, miltä kylpyhuone näyttää.
Mitä ihmettä he tekevät talossani?
Anteeksi kun häiritsen. Minne veisin lautaseni?
Anna tänne, Ori.
Se on äitini yli sata vuotta vanhaa Länsineljännyksen keramiikkaa!
Älkää väännelkö niitä, ne tylsyvät.
Kuulitteko, kamut? Vääntelemme veitset!
Veitset ja haarukat väännelkää!
Pullotkin murskaksi iskekää!
Lasit, lautaset rikki, ne roskiin saa viedä -
sitä ei Bilbo Reppuli siedä!
Repikää liina ja tallokaa rasvaa! Matolle antakaa luukasan kasvaa!
Kaatakaa maitoa lattialle! Viiniä roiskikaa kaikkialle!
Mättäkää ruukut kiehuvaan pataan, survokaa niitä petkelellä!
Jos jokin ei murene siruun sataan, -
sitä eteisen seinään voi mätkäytellä!
Sitä ei Bilbo Reppuli siedä!
Hän on täällä.
Gandalf.
Tämähän piti olla helppo löytää. Eksyin matkalla kahdesti.
Ilman merkkiä ovessa en olisi löytänyt ollenkaan.
Ovessa ei ole mitään merkkiä, se on maalattu viikko sitten.
Ovessa on merkki. Panin sen siihen itse.
Bilbo Reppuli. Joukkomme johtaja, -
Thorin Tammikilpi.
No niin...
Tämä on siis se hobitti.
Onko teillä paljonkin kokemusta taistelusta?
Anteeksi? - Käytättekö miekkaa vai kirvestä?
Olen hyvä heittämään pähkinöitä, jos välttämättä haluat tietää.
En tosin ymmärrä, miksi kysyt.
Niin arvelinkin. Näyttää enemmän kauppiaalta kuin vorolta.
Mitä uutisia Ered Luinin tapaamisesta? - Tulivatko kaikki?
Kyllä vain, edustajat kaikista seitsemästä valtakunnasta.
Mitä Rautavuorten kääpiöillä oli sanottavaa?
Onko Dáin mukana?
He eivät lähde mukaan.
Sanoivat, että hanke on yksin meidän.
Onko teillä jokin hanke?
Bilboseni, toisitko lisää valoa.
Kaukana idässä, yli jokien ja harjujen, -
metsien ja korpimaiden takana -
kohoaa yksinäinen vuorenhuippu.
"Yksinäinen vuori."
Óin on lukenut enteet ja niiden mukaan on tullut aika.
Korppien on nähty lentävän takaisin vuorelle, kuten on ennustettu.
Kun vanhat linnut palaavat Ereboriin, -
pedon valtakausi päättyy.
Pedon? - Se tarkoittaa Smaug Kauheaa.
Suurin ja Hirvein Kaikista Kamaluuksista.
Lentävä tulenhönkijä.
Hampaat kuin partaterät, kynnet kuin lihakoukut.
Kiintynyt arvometalleihin. - Tiedän kyllä, mikä lohikäärme on.
Minä en pelkää. Annan sille kääpiöteräksestä persauksille!
Tehtävä on vaikea, vaikka meillä olisi kokonainen armeija.
Meitä on vain kolmetoista.
Ei parhaasta päästä, eikä välkyimmästä.
Paraskin puhuja!
Olemme ehkä pieni joukko, -
mutta olemme kaikki taistelijoita. Viimeiseen kääpiöön!
Lisäksi meillä on velho, joka on tappanut satoja lohikäärmeitä.
En nyt menisi sanomaan... - Montako sitten?
Montako lohikäärmettä olet tappanut?
Kerro nyt! Anna lukumäärä!
Olemme huomanneet ennusmerkit, mutta luuletteko, että olemme ainoat?
Huhut ovat levinneet.
Lohikäärme Smaugia ei ole nähty 60 vuoteen.
Silmät tähyävät itään kohti vuorta. Arvioiden, puntaroiden vaaroja.
Kansamme rikkaudet voivat maata vartioimattomina.
Odotammeko muiden viedessä mikä on oikeutetusti meidän?
Vai käytämmekö tämän mahdollisuuden vallata Erebor takaisin?
Unohdatte, että pääportti on kiinni.
Vuoren sisään ei voi päästä.
Ei aivan niinkään, parahin Balin.
Mistä olet saanut tuon?
Isäsi Thráin antoi sen minulle tallessa pidettäväksi.
Se on nyt sinun.
Jos on avain, täytyy olla myös ovi.
Nämä riimut kertovat salakäytävästä alasaleihin.
Sisään on toinen reitti.
Mikäli löydämme sen. Suljetut kääpiöovet ovat näkymättömiä.
Vastaus piilee tässä kartassa.
Minä en saa sitä selville, -
mutta Keski-Maassa on muutama joka saa.
Tehtävä vaatii salakähmäisyyttä ja roimasti rohkeutta.
Mutta olemalla varovaisia ja nokkelia voimme onnistua siinä.
Siksi tarvitsemme voron.
Ja vieläpä hyvän sellaisen. Ammattilaisen etten sanoisi.
Ja oletko sinä?
Olenko mitä? - Sanoi olevansa ammattilainen!
Minäkö? En minä ole mikään voro.
En ole koskaan vohkinut mitään. - Taidanpa uskoa herra Reppulia.
Hänessä tuskin on ainesta voroksi.
Villi erämaa ei sovi kilteille, jotka eivät osaa taistella tai puolustautua.
Riittää! Jos minä sanon, että Bilbo Reppuli on voro, -
niin hän on voro!
Hobiteilla on erityisen kevyt askel.
He pystyvät hiipimään lähes näkymättöminä.
Lohikäärme on tottunut kääpiöiden hajuun, -
mutta hobitin haju on sille täysin vieras.
Siitä on meille paljon hyötyä.
Pyysitte etsimään neljännentoista jäsenen, ja valitsin herra Reppulin.
Älkää antako ulkomuodon hämätä.
Hänessä on paljon enemmän ainesta kuin osaatte arvatakaan.
Enemmän kuin itsekään arvaa.
Teidän pitää luottaa minuun tässä asiassa.
Hyvä on. Tehdään niin kuin haluat.
Antakaa hänelle sopimus.
Perusasioita: yhteenveto kuluista, -
paljonko aikaa menee, palkkio, hautajaiskulut, jne.
Hautajaiskulut?
En voi taata hänen turvallisuuttaan. - Ymmärrän.
Enkä vastaa hänen kohtalostaan.
Sovittu.
Palkkio tavaran toimitushetkellä enintään yksi neljästoistaosa -
mahdollisesta kokonaishyödystä. Kuulostaa reilulta.
Seurue ei ole vastuussa aiheutuneista vammoista, -
joihin kuuluu muun muassa:
Viillot..?
Suolistus?
Tuhkaksi palaminen? - Se sulattaa lihat luistasi silmänräpäyksessä.
Kaikki hyvin, kamu? - On. Vähän vain...
Hieman huippaa.
Ajattele polttouunia, jolla on siivet. - Tarvitsen raitista ilmaa.
Välähdys, polttava tuska ja puff! Sinusta jää jäljelle vain tuhkakasa.
Ei... - Kiitos kovasti, Bofur.
Kyllä tämä tästä. Istun vain hetkisen. - Olet istuskellut jo aivan liikaa.
Kerrohan, milloin pitsiliinoista -
ja äitisi astioista tuli sinulle niin tärkeitä?
Muistan hobitin nuorukaisen, joka juoksenteli metsässä haltioiden perässä.
Tuli kotiin iltamyöhällä -
mutaisena, havujen ja tulikärpästen peitossa.
Nuorukaisen, joka palasi halusta tietää, mitä Konnun rajojen ulkopuolella on.
Maailma ei ole kirjoissasi ja kartoissasi.
Se on tuolla ulkona.
En voi noin vain sännätä matkaan.
Olen Repunpään Reppuli.
Olet myös Tuk.
Tiesitkö että iso-iso-iso iso-setäsi Härkäräikkä Tuk -
oli niin isokokoinen, että saattoi ratsastaa hevosella?
Viherkenttien taistelussa hän kävi hiisien rivistöä vastaan.
Hän löi puunuijalla niin kovaa niiden kuninkaalta pään irti, -
että se lensi ilmassa puolen vakomitan matkan ja putosi kaniinin koloon.
Näin oli voitettu taistelu -
ja keksitty samalla peli nimeltä golf.
Taisit keksiä tuon omasta päästäsi.
Hyviä tarinoita saa vähän värittääkin.
Sinullakin on tarina tai pari kerrottavana kun palaat.
Voitko luvata, että palaan?
En. Ja jos palaat, -
et ole enää entisesi.
Niin arvelinkin.
Olen pahoillani, Gandalf. En voi allekirjoittaa tätä.
Sinulla on väärä hobitti.
Näköjään menetimme voron.
Ehkä niin on paras.
Tehtävämme on muutenkin ollut veitsenterällä.
Mitä me edes olemme?
Kulkukauppiaita, mainareita, -
peltiseppiä, leluntekijöitä.
Eipä juuri ainesta legendaksi.
Onhan joukossamme sotureitakin. - Vanhoja sellaisia.
Ottaisin jokaisen näistä kääpiöistä ennen kuin Rautavuorten sotajoukon.
Kun kutsuin heitä, he vastasivat.
Uskollisuus, kunnia ja sydämen palo.
Enempää ei voi pyytää.
Ei sinun tarvitse ryhtyä tähän. Sinulla on mahdollisuus valita.
Olet hankkinut mainetta kansallemme.
Olet rakentanut meille uuden elämän Sinivuorilla.
Rauhaisan ja yltäkylläisen elämän.
Elämän, joka on arvokkaampi kuin kaikki Ereborin kulta.
Isoisältä isälleni tämä on päätynyt minulle.
Heidän haaveensa oli, että Ereborin kääpiöt saisivat kotinsa takaisin.
Ei ole muuta mahdollisuutta, Balin.
Ei minulle.
Sitten me autamme sinua.
Hoidetaan homma.
Yli sumuisten kylmien vuorien noiden
syvyyksien ikiluolien, onkaloiden
matka jatkua saa, -
ennen kuin sarastaa
sinne tie käy -
kultamme hakijoiden
Kävi kohina harjun hongikossa
ja tuuli ujelsi yössä, jossa
tulen puna hohti, -
lieskat leimusi kohti, -
puut säihkyivät soihtuina aarniossa.
Haloo!
Minne matka, Bilbo-herra? - Minulla on kiire!
Minne? - Seikkailuun!
Odottakaa!
Nimi on paperissa.
Näyttää olevan kunnossa.
Tervetuloa, mestari Reppuli, -
Thorin Tammikilven retkikuntaan.
Antakaa hänelle poni. - Se ei ole tarpeen.
Pysyn kyllä mukana jalankin. Olen kova patikoimaan.
Kerran jopa Sammakkovuorille...
Kaivahan kuvetta, Nori!
Mistä tuossa oli kyse?
He löivät vetoa, tulisitko vai et.
Useimmat veikkasivat, ettet tulisi.
Entä itse?
Rakas ystäväiseni, minä en epäillyt hetkeäkään.
Hevosenkarvat... Olen allerginen.
Hetkinen... Pysähtykää!
Meidän on palattava takaisin. - Mikä on hätänä?
Unohdin nenäliinani. - Tässä...
Käytä tätä.
Jatketaan.
Saat tulla toimeen ilman nenäliinoja -
ja yhtä ja toista muutakin, Bilbo Reppuli, -
ennen kuin matkamme päättyy.
Synnyit Konnun kummuille ja purojen varsille, -
mutta koti on nyt takanasi -
ja maailma edessä.
Leiriydymme tähän yöksi. Fíli ja Kíli, huolehtikaa poneista.
Pysykää niiden luona.
Täällä asui maanviljelijä perheineen.
Óin ja Glóin, tehkää nuotio.
Minusta olisi viisaampaa jatkaa matkaa.
Ehtisimme Salattuun laaksoon.
Minähän sanoin, etten mene lähellekään sitä paikkaa.
Mikset? Haltiat voisivat auttaa. Saisimme ruokaa, lepoa ja neuvoja.
En tarvitse heidän neuvojaan.
Meillä on kartta, jota emme osaa lukea. Valtias Elrond voisi auttaa.
Auttaa?
Kun lohikäärme hyökkäsi Ereboriin, miten haltiat auttoivat?
Örkit ryöväsivät Morian ja häpäisivät pyhät salimme.
Haltiat vain katsoivat vierestä tekemättä mitään.
Pyydätkö minua etsimään heidät, jotka pettivät isoisäni ja isäni?
Et ole kumpikaan heistä.
En antanut karttaa ja avainta, jotta takertuisit menneisiin.
En tiennytkään, että sinun kuului säilyttää niitä.
Onko kaikki kunnossa? Gandalf, minne menet?
Etsimään seuraa ainoalta, jolla on järkeä täälläpäin.
Kuka se on? - Minä itse, herra Reppuli!
Kääpiöt saavat riittää tältä päivältä.
Bombur, meillä on nälkä.
Tuleeko hän takaisin?
Gandalf on ollut pitkään poissa.
Hän on velho ja tekee, mitä haluaa.
Tee palvelus ja vie nämä pojille.
Lopeta. Olet saanut kylliksi.
Mikä hätänä? - Meidän pitäisi vahtia poneja.
Tuli vain pieni ongelma.
Meillä oli 16. - Nyt niitä on 14.
Daisy ja Bungo ovat kadonneet. - Huono juttu.
Ei ollenkaan hyvä juttu. Eikö pitäisi kertoa Thorinille?
Ei vaivata häntä. Ajattelimme, että vorona voisit tutkia asiaa.
Jokin suuri näyttää repineen nämä puut.
Niin mekin ajattelimme. - Erittäin suuri ja mahdollisesti vaarallinen.
Tuolla näkyy valoa.
Tännepäin.
Pysykää matalana.
Mitä siellä on?
Peikkoja.
Sillä on Myrtti ja Mindy.
Peikot aikovat syödä ne. Meidän on toimittava.
Sinun pitäisikin.
Vuoripeikot ovat hitaita ja tyhmiä, ja sinä olet niin pieni...
Se on turvallista. Olemme aivan takanasi.
Jos tulee ongelmia, matki kahdesti tornipöllöä ja kerran lehtopöllöä.
Kahdesti tornipöllöä, kahdesti lehto... Onko tämä varmasti hyvä ajatus?
Lammasta eilen, himskatti, lammasta tänäpänä.
Ja tietty lammasta huomennakin. - Älä valita.
Nämä ei ole lampaita, vaan tuoreita poneja.
En tykkää koninlihasta. Siinä ei ole tarpeeksi läskiä.
Parempaa sekin kuin ruipelo viljelijä. Se oli pelkkää luuta ja nahkaa.
Saan vieläkin kaivaa sen paloja hampaista.
Oikein somaa. Kelluja! - Saattaa parantaa makua.
Sitä kyllä piisaa. - Et varmasti.
Istu alas!
Kai suolistat nämä ponit.
En tykkää haisevista paloista.
Käskin istua!
Kuolen nälkään. Syödäänkö me konia vai ei?
Leipäläpi kiinni. Syöt sitä, mitä tarjotaan.
Miksi hän on kokki? Kaikki maistuu samalta.
Kaikki maistuu kanalta. - Paitsi kana.
Otahan kunnon kulaus.
Eikö olekin hyvää?
Hiivatti! Bertti!
Katso, mitä nenästä tuli!
Sillä on kädet ja jalatkin.
Mikä se on? - En tiedä, mutta sätkii ilkeästi.
Mikä sinä olet? Ylimittainen oravako?
Olen vo... hobitti. - Vohobitti?
Voiko siitä tehdä ruokaa? - Aina voi yrittää!
Ei siitä saa kuin suupalan, kun sen on nylkenyt ja ruotinut.
Jos täällä on lisää vohobitteja, niistä voisi tehdä piirakan.
Napatkaa se! - Se on liian nopea!
Tule tänne, senkin pikku...
Kiinni on! Onko teitä pikkuisia lisää piilossa?
Pudota hänet! - Tai mitä?
Käskin pudottaa hänet.
Bilbo! - Älä!
Laskekaa aseet, -
tai me revitään sen raajat.
Älä suotta kypsennä niitä. Istutaan vain päälle -
ja liiskataan niistä sosetta.
Ne pitää kuullottaa ja hiillostaa, ripaus salviaa joukkoon.
Kuulostaa kyllä hyvältä.
Unohtakaa mausteet. Meillä ei ole koko yötä aikaa.
Kohta on aamu. Pannaan töpinäksi.
En halua muuttua kiveksi.
Odottakaa! Teette kauhean virheen.
Et voi puhua niille järkeä. Ne ovat idiootteja.
Idiootteja? Mitä me sitten olemme?
Tarkoitin maustamista.
Mitä siitä?
Oletteko haistaneet heitä? Tarvitsette salviaa vahvempaa tähän sakkiin.
Petturi! - Mitä sinä kääpiön valmistamisesta tiedät?
Pää kiinni. Antaa vohobitin puhua.
Kääpiön valmistamisen salaisuus on... - Niin?
Antaa kuulua. - Yritän kertoa.
Salaisuus on -
nylkeä ne ensin.
Tom, tuo fileerausveitsi.
Vielä minä sinulle näytän!
Täyttä roskaa!
Olen syönyt monta nylkemättä. Ahmitaan ne saappaineen päivineen.
Totta. Menee kääpiö raakanakin.
Maukas ja rapea.
Ei häntä! Hänellä on tartunta.
Mikä on? - Hänellä on matoja -
putkissaan.
Itse asiassa heillä kaikilla on. He kuhisevat loisia.
En ottaisi riskiä.
Mitä meidän pitäisi tehdä?
Pitäisikö päästää menemään? - No...
Arvaan kyllä juonesi.
Tämä pikku fretti pitää meitä hölmönä.
Fretti? - Hölmönä?
Aamu koittaa, kiveksi muuttaa!
Kuka tuo on? - Ei hajuakaan.
Voiko hänetkin syödä?
Vie se haiseva jalkasi muualle!
Minne sinä hävisit, jos saan kysyä? - Katsomaan edelle.
Mikä sai sinut palaamaan? - Tulin katsomaan jälkeeni.
Inhottava tapaus. Kaikki ovat kuitenkin kunnossa.
Voroasi ei käy kiittäminen.
Hän ymmärsi pelata aikaa.
Te muut ette ajatelleet sitä.
Niiden on täytynyt tulla Jättijängiltä.
Mistä lähtien vuoripeikot ovat uskaltautuneet näin etelään?
Eivät aikakausiin.
Eivät sen jälkeen, kun pimeämpi voima hallitsi näitä maita.
Ne eivät ole voineet liikkua päivänvalossa.
Lähellä täytyy olla luola.
Mikä tämä löyhkä on? - Tämä on peikkojen kätkö.
Varokaa, mihin koskette.
Sääli jättää nämä maahan lojumaan.
Kuka tahansa voisi ottaa. - Aivan.
Nori, hae lapio.
Näitä miekkoja ei ole peikko tehnyt.
Eikä kukaan ihmisten seppä.
Nämä taottiin Gondolinissa.
Suurhaltioiden takomia Ensimmäiseltä ajalta.
Hienompaa miekkaa saa hakea.
Teemme pitkäaikaistalletuksen.
Bilbo.
Tässä. Tämä sopii kokoisellesi.
En voi ottaa tätä. - Terä on haltiatekoa, eli -
se hohtaa sinisenä örkkien ja hiisien lähellä.
En ole koskaan käyttänyt miekkaa. - Toivottavasti ei tarvitsekaan.
Jos tarvitsee, muista tämä:
todellista rohkeutta ei ole tietää, milloin henki tulee riistää, -
vaan milloin se tulee säästää.
Gandalf...
Missä me olemme?
Tunnetko sen? - Kyllä. Tuntuu kuin...
Kuin tämä olisi taikaa. - Sitä se juuri onkin.
Hyvin voimallista taikaa.
Edessä pilkottaa valo.
Imladrisin laakso.
Yhteiskielellä se tunnetaan toisella nimellä.
Rivendell.
Viimeinen koto meren itäpuolella.
Tämä oli juonesi alun alkaen. Hakea turvaa vihollisiltamme.
Teillä ei ole täällä vihollisia, Thorin Tammikilpi.
Ainoa paha on se, minkä kannat mukanasi.
Luuletko, että haltiat toivottavat onnea retkellemme?
He yrittävät estää meitä. - Tietysti.
Mutta tarvitsemme vastaukset kysymyksiimme.
Onnistumisemme vaatii meiltä tahdikkuutta ja kunnioitusta.
Sekä lumovoimaa.
Siksi jätätkin puhumisen minulle.
Mithrandir.
Lindir.
Ole varuillasi.
Kuulimmekin teidän ylittäneen Kohuveden.
Minulla on asiaa Valtias Elrondille.
Herrani Elrond ei ole täällä. - Ei ole täällä?
Missä hän on?
Muodostelmaan!
Gandalf. - Valtias Elrond!
Ystäväni!
Missä olet ollut?
Jahtasimme Etelästä tullutta örkkilaumaa.
Surmasimme useita lähellä Viimeistä Siltaa.
Tervetuloa, Thorin, Thráinin poika.
Tietääkseni emme ole tavanneet. - Sinulla on isoisäsi olemus.
Minä tunsin Thrórin, hänen hallitessa Vuorenalaisena kuninkaana. - Niinkö?
Eipä hän tullut maininneeksi sinua.
~ Nartho i noer, toltho i viruvor. ~ Sytyttäkää tulet, tuokaa viini.
~ Boe i annam vann a nethail vin. ~ Meidän tulee ruokkia vieraamme.
Mitä hän sanoo? Pilkkaako hän meitä?
Ei, mestari Glóin. Hän tarjoaa teille ruokaa.
No, siinä tapauksessa. Näyttäkää tietä.
Maista edes. Vain pieni haukku.
En pidä viherruuasta.
Missä liha on?
Olisiko paistettuja perunasuikaleita?
Oli ystävällistä ottaa meidät vastaan.
En ole oikein päivällispukimissa. - Milloinpa sinä olisit?
Tämä on Orkrist, Hiidensurma.
Kuulu miekka, jonka takoivat lännen suurhaltiat.
Sukulaiseni.
Palvelkoon se sinua hyvin. Tämä taas on Glamdring.
Vainovasara. Gondolinin kuninkaan miekka.
Nämä miekat taottiin hiisisotiin...
En sinuna vaivautuisi, kamu.
Miekat saavat nimensä uroteoistaan sodissa.
Yritätkö sanoa, ettei miekkani ole nähnyt taistelua?
En vain ole varma onko se miekka.
Paremminkin paperiveitsi.
Mistä saitte nämä? - Peikkojen kätköstä Idäntiellä.
Mitä sitten teitte Idäntiellä?
Aikeemme ei kuulu haltioille. - Hyvänen aika, Thorin...
Näytä hänelle sitä karttaa. - Se on sukuni perintö.
Minun kuuluu varjella sitä, sekä sen salaisuuksia.
Pelastakaa minut kääpiöiden jääräpäisyydeltä. Ylpeys koituu vielä kohtaloksesi.
Paikalla on yksi harvoista, jotka osaavat lukea sitä.
Näytä se Valtias Elrondille!
Thorin, ei...
Erebor.
Miksi kartta kiinnostaa teitä?
Lähinnä teoreettiselta kannalta.
Tällaisiin pergamentteihin on usein piilotettu kirjoitusta.
Osaathan yhä lukea muinaista kääpiökieltä?
~ Cirth ithil. ~
Kuuriimuja. Niinpä tietysti.
Jäävät helposti huomaamatta.
Se on totta. Kuuriimuja voi lukea vain kuun valossa.
Kuunvaiheen ja vuodenajan on oltava sama kuin niiden kirjoittamisaikana.
Pystytkö lukemaan niitä?
Nämä riimut on kirjoitettu Keskikesän aattona -
kuunsirpin valossa lähes 200 vuotta sitten.
Vaikuttaa siltä, että kohtalo on tuonut teidät Rivendelliin.
Sama kuu loistaa tänä yönä.
"Seiso harmaan kiven luona kun rastas koputtaa, -
niin laskeva aurinko ja Durinin päivän viimeinen valo -
- luo viime säteensä avaimen reikään." - Durinin päivä?
Kääpiöiden uuden vuoden päivä. Kun syksyn viimeinen kuu -
ja talven ensimmäinen aurinko ovat taivaalla yhtaikaa.
Huono uutinen. Kesä on pian ohi. Durinin päivä on lähellä.
Meillä on vielä aikaa. Löytää sisäänkäynti.
Meidän on oltava täsmälleen oikeassa paikassa, täsmälleen oikealla hetkellä.
Silloin, ja vain silloin ovi voidaan avata.
Tämäkö on aikeenne? Mennä vuoren sisään.
Mitä siitä? - Se ei kaikkien mielestä ole järin viisasta.
Ketä tarkoitat?
Et ole ainoa, joka vahtii Keski-Maata.
Bombur.
Tietenkin aioin kertoa. Odotin vain tilaisuutta.
Tiedän kyllä, mitä teen. - Tiedätkö?
Lohikäärme on nukkunut 60 vuotta.
Mitä jos epäonnistutte ja peto herää? - Mitä jos onnistumme?
Jos kääpiöt valtaavat vuoren, suojamuurimme idässä vahvistuu.
Siinä piilee suuri vaara. - Niin siinäkin, jos ei tee mitään.
Thorinilla on perimisoikeus Ereborin valtaistuimeen.
Mitä sinä pelkäät? - Oletko unohtanut?
Siinä suvussa on taipumusta hulluuteen.
Hänen isoisänsä menetti järkensä ja sama sairaus kohtasi isäänsä.
Voitko vannoa, ettei niin käy myös Thorin Tammikilvelle?
Ratkaisut eivät lepää ainoastaan meidän harteillamme.
Ei meillä kahdella ole oikeutta muokata Keski-Maata miten tahdomme.
Autamme tai emme, kääpiöt aikovat marssia vuorelle.
He tahtovat maansa takaisin.
Thorin Tammikilpi tuskin tuntee olevansa vastuullinen kenellekään.
Etkö ole muun seurueen kanssa?
Tuskinpa he minua kaipaavat.
Useimmat heistä ovat sitä mieltä, ettei minun pitäisi olla mukana.
Niinkö?
Olen kuullut, että hobitit ovat sitkeitä.
Ihanko totta?
Kuulin myös, että he tykkäävät kodin mukavuuksista.
Minä kuulin, että haltioilta ei kannata kysyä neuvoa.
He vastaavat vain "kyllä" ja "ei".
Olet lämpimästi tervetullut jäämään tänne, jos niin tahdot.
Olkaa varuillanne. Erämaassa piilee monia vaaroja.
Balin. Tunnet polun, mene kärkeen.
Mestari Reppuli. Eipä jäädä kuhnimaan.
Missä Bilbo on?
Tuolla.
Tartu käteeni.
Luulin jo, että hukkasimme voron.
Hukassa hän on ollutkin heti kun jätti kotinsa.
Hänen ei olisi pitänyt tulla. Hän ei kuulu joukkoomme.
Dwalin.
Näyttää turvalliselta. - Varmista vielä perältä.
Vuoriluolat ovat harvoin tyhjillään.
Ei täällä ole mitään.
Nuotio tulille sitten. - Ei täällä.
Yrittäkää nukkua. Lähdemme heti aamunkoitteessa.
Meidän piti odottaa Gandalfia vuorilla.
Se oli suunnitelma. - Siihen on tullut muutos.
Bofur, ota ensimmäinen vahtivuoro.
Minne olet oikein menossa?
Takaisin Rivendelliin.
Et voi palata takaisin nyt. Olet osa retkikuntaa, yksi meistä.
Mutten ole, enhän?
Thorin sanoi, ettei minun olisi pitänyt tulla. Hän on oikeassa.
En ole Tuk, olen Reppuli. En tiedä, mitä kuvittelin.
Ei olisi pitänyt lähteä kotoa. - Sinulla on koti-ikävä.
Minä ymmärrän. - Etkä ymmärrä.
Ette te kääpiöt ymmärrä. Tämä on elämäntapanne.
Elätte tienpäällä, ettekä kuulu minnekään.
Anteeksi, en tarkoittanut...
Olet oikeassa.
Emme me kuulu minnekään.
Toivon sinulle kaikkea hyvää.
Toivon todella.
Mitä tuo on?
Herätkää. Ylös!
Varokaa!
Näpit irti minusta!
Irti minusta!
Kuka julkeaa astua asein valtakuntaani?
Vakoojia? Varkaita? Murhamiehiä?
Kääpiöitä, teidän ilkeytenne. - Kääpiöitä?
Löydettiin ne pääovelta. - Älkää siinä tuijottako. Tutkikaa ne!
Jokainen rako, jokainen vako.
Mitä teette täällä?
Puhukaa!
Hyvä on...
Jos ne ei kakista ulos, pannaan ne vikisemään!
Tuokaa mankeli ja luunmurskaaja.
Aloittakaa nuorimmasta. - Odottakaa!
Kappas vain. Kukas se onkaan!
Thorin, Thráinin poika, Thrórin pojanpoika.
Vuorenalainen kuningas.
Ai niin, eihän teillä ole vuorta, etkä sinä ole kuningas.
Olet siis pelkkä nolla.
Tiedän erään, joka maksaisi sievoisen summan päästäsi.
Vain päästä. Ilman kiinnikkeitä.
Mahtanet tietää, ketä tarkoitan.
Vanha vihollisesi.
Kalpea örkki, joka ratsastaa valkoisella hukallaan.
Azog Turmelija tuhottiin.
Se sai surmansa taistelussa kauan sitten.
Luulet siis, ettei hän turmele enää?
Viekää viesti Kalpealle örkille: "Olen löytänyt etsimänsä saaliin."
Liika luita, aarre. Ei tarpeeksi lihaa.
Hiljaa! Nylje se.
Aloita päästä.
Kova kylmä maa, kättä kaluaa, -
jalkaa puree, vihaa.
Kivet kolut kovat kuin luut vanhat ovat -
ihan vailla lihaa.
Kylmempi kalman kättä, hengissä hengittämättä, -
ei jätetä syömättä.
Sepäs sattui, aarre.
Tästä saadaan soma suupala.
Klunk, klunk!
Pysy loitolla. Varoitan sinua.
Älä tule lähemmäksi.
Sillä on haltiamiekka, mutta ei se ole haltia.
Ei haltia, ei. Mikä se on, aarre?
Mikä se on? - Nimeni on Bilbo Reppuli.
Reppulit? Mikä se Reppulit on, aarre?
Olen hobitti, Konnusta.
Me tykätään hiisistä, lepakoista ja kaloista, -
muttei olla kokeiltu hobitteja.
Onko se mureaa, onko se maukasta?
Ei yhtään lähemmäksi! Tai käytän miekkaani.
En halua ikävyyksiä. Ymmärrätkö?
Näytä miten täältä pääsee pois, niin lähden.
Miksi? Onko se hukassa? - Olen ja haluan pois täältä pikimmiten.
Me tiedetään! Me tiedetään polkuja hobiteille.
Turvallisia polkuja pimeässä.
Hiljaa! - En sanonut mitään.
Me ei puhuttu sinulle. Kyllä puhuttiin, aarre.
En tiedä, mitä peliä pelaat... - Peliä!
Me rakastetaan pelejä, eikö niin, aarre?
Tykkääkö se peleistä? Tykkääkö se pelata?
Ehkä.
Sen juuria ei missään näy, vaan taivasta kohti sen nousu käy.
Se on korkeampi suurinta puuta -
joskaan se ei kasva koskaan.
Vuori. - Niin, niin.
Pelataan lisää. Nyt se kysyy meiltä.
Ei, ei enää arvoituksia.
Tehdään siitä selvää. Nyt heti! Klunk, klunk!
Ei, ei!
Minä tahdon pelata. Tahdon tosissani.
Huomaan, että olet tässä haka.
Mitä jos vähän arvuutellaan?
Vain me kaksi.
Vain me.
Niin, ja jos minä voitan, -
näytät minulle tien pois täältä.
Mitä jos se häviää? Mitä sitten?
Jos se häviää, aarre, me syödään se!
Jos Reppuli häviää, me syödään se suihimme.
Kiinni veti.
Reppuli ensin.
30 valkoista hevosta punaisella kukkulalla, -
nirskuttavat ja narskuttavat ja sitten nauttivat levosta.
Hampaat?
Hampaat! Hyvä, aarre.
Vaikka, vaikkakin...
meillä on vain yhdeksän.
Meidän vuoro.
Äänettä huutaa, -
siivittä lepattaa, hampaitta puree, -
suuttomana supattaa.
Odota vähän.
Me tiedetään, me tiedetään. Hiljaa!
Tuuli. Tietysti tuuli.
Onpa se nokkela hobitti. Onpa se nokkela!
Rasia saranaton, avaimeton, kanneton -
ja silti sen kätkössä kultainen aarre on.
Rasia, kansi, avain... - No?
Ilkeä kysymys.
Luovutatko? - Anna meidän miettiä, aarre.
Munia!
Valkoisia, rapsakoita, pikku munia.
Isoäiti opetti meitä imemään niitä.
Nyt meillä on sille yksi.
Tämä kaiken hävittää -
ei eläintä, puuta, kukkaa eloon jää.
Se raudan, teräksen tuhoaa -
kivipaadetkin soraksi hajottaa.
Vastaa meille. - Odota hetki. Minäkin annoin miettiä.
Teräksen tuhoaa? En tiedä tätä.
Onko se makoisa?
Onko se herkullinen?
Onko se rapea? - Anna minun miettiä.
Se on jumissa.
Reppuli on jumissa.
Aika loppuu.
Aika... Vastaus on aika.
Ei se niin kiperä ollut.
Viimeinen kysymys.
Viimeinen mahdollisuus.
Kysy meiltä.
Kysy meiltä! - Hyvä on, hyvä on.
Mitä minulla on taskussani?
Ei ole reilua.
Ei reilua! Se on vastoin sääntöjä!
Kysy meiltä toinen. - Ei, pyysit kysymään kysymyksen.
Se on kysymykseni. Mitä minulla on taskussani?
Kolme arvausta, aarre. Sen on annettava kolme arvausta.
Hyvä on, kolme arvausta.
Kädet. - Väärin. Toinen arvaus.
Kalanruotoja, hiidenhampaita, simpukankuoria, lepakon siipiä...
Veitsi. Hiljaa! - Väärin taas. Viimeinen arvaus.
Narunpätkä tai ei mitään.
Kaksi arvausta, molemmat väärin.
Minä voitin, ja sinä lupasit näyttää tien ulos täältä.
Luvattiinko me, aarre? Luvattiinko me niin?
Mitä sillä on taskuissaan?
Ei kuulu sinulle. Sinä hävisit.
Hävittiin...
Missä se on?
Missä se on? Ei!
Hävinnyt!
Kirous ja kauhistus!
Aarre on hävinnyt.
Mikä on hävinnyt? - Ei saa kysyä. Se ei ole sen asia.
Klunk, klunk!
Mitä sillä on -
saastaisissa pikku taskuissaan?
Se varasti sen.
Se varasti sen!
Luut murskatkaa, niskat taittakaa -
lyökää ja lätkikää, ruoskalla mätkikää.
Kuolette eikä teitä löydetä -
syvältä hiisien kylästä!
Tiedän tuon miekan. Se on Hiidensurma!
Hutki. Miekka joka katkoi tuhansia kauloja.
Kuristakaa, puristakaa, tappakaa!
Tappakaa kaikki! Leikatkaa siltä pää!
Tarttukaa aseisiin. Taistelkaa.
Taistelkaa!
Sillä on Vainovasara. Hatka! Kirkas kuin päivänvalo!
Tulkaa perässä, pian!
Juoskaa!
Anna se meille!
Se on meidän.
Se on meidän!
Varas!
Reppuli!
Odota! Aarteeni!
Klunk, klunk!
Reppuli! Varas!
Kirous ja kuolema. Me vihataan sitä ikuisesti!
Viisi, kuusi, seitsemän, kahdeksan...
Bifur ja Bofur. Se tekee kymmenen. Fíli ja Kíli. Elikäs kaksitoista.
Ja Bombur. Kolmetoista.
Missä Bilbo on? Missä on hobittimme?
Kirottu puolituinen. Nyt se on hukassa.
Luulin, että hän on Dorin kanssa. - Älä minua syytä.
Missä näit hänet viimeksi?
Taisin nähdä hänen livahtavan pakoon, kun meidät vangittiin.
Kertokaa, mitä tapahtui! - Minä kerron.
Reppuli näki tilaisuutensa tulleen ja tarttui siihen.
Hän on ajatellut vain pehmeää sänkyä ja lämmintä tulisijaa, -
siitä lähtien kun astui ovestaan ulos.
Emme näe hobittiamme enää. Hän on jo kaukana.
Ei, ei ole.
Bilbo Reppuli! Enpä ole ilahtunut kenenkään näkemisestä näin paljon.
Bilbo, olimme jo luopua sinusta. - Kuinka ihmeessä pääsit hiisien ohi?
Kuinka todellakin?
Väliäkö sillä on? Hän tuli takaisin.
On sillä väliä. Haluan tietää.
Miksi tulit takaisin?
Tiedän, että olet epäillyt minua koko ajan.
Olet oikeassa. Ajattelen usein Repunpäätä. Kaipaan kirjojani.
Nojatuolia ja puutarhaani.
Sinne minä kuulun, kotiin.
Siksi tulin takaisin...
Koska teillä ei ole kotia.
Se vietiin teiltä.
Mutta autan teitä saamaan sen takaisin, jos vain suinkin pystyn.
Ajakaa kiinni! Repikää ne palasiksi!
Ojasta...
Allikkoon. Juoskaa. Juoskaa!
Kiivetkää puihin. Jokainen! Kiipeä ylös, Bilbo!
Ne tulevat!
Azog.
Haistatko sen?
Haistatteko pelon?
Tuo tuolla kuuluu minulle.
Tappakaa muut!
Fíli.
Gandalf-herra!
On eräs talo... ei kaukana täältä, jonne saatamme päästä turvaan.
Hänen nimensä on Beorn.
Hän on nahanvaihtaja.
Joskus hän on iso musta karhu, toisinaan taas vahva mies.
Karhu on arvaamaton. Miehen kanssa tulee toimeen, mutta...
Hän ei erityisemmin pidä kääpiöistä.
Sinä siis olet se jota kutsutaan nimellä Tammikilpi.
Kerrohan. Miksi Azog Turmelija jahtaa sinua?
Mistä tunnet Azogin?
Vuorilla asui ensin minun väkeni.
Ennen kuin örkit tulivat pohjoisesta.
Turmelija tappoi suurimman osan suvustani.
Osan hän kuitenkin otti orjiksi.
Ei työtä tekemään, ymmärrättekös. Vaan huvin vuoksi.
Pani nahanvaihtajat häkkiin ja kidutti. Se piti sitä viihdyttävänä.
Onko sinunlaisiasi muita? - Ennen oli monia.
Entä nyt?
Nyt on enää yksi.
Teidän täytyy päästä Vuorelle ennen syksyn viimeisiä päiviä.
Durinin päiväksi.
Aikanne käy vähiin. - Siksi oikaisemme Synkmetsän läpi.
Pimeys piinaa sitä metsää.
Saasta matelee puiden lomassa.
Morian örkkien ja Dol Guldurin Noidan välillä on liitto.
Menisin metsän poikki vain pakon edessä.
Kuljemme haltiapolkua. Se on vielä turvallinen. - Turvallinen?
Synkmetsän haltiat eivät ole kuin sukulaisensa.
Eivät niin viisaita, mutta vaarallisempia.
Sillä ei ole kuitenkaan väliä.
Mitä tarkoitat? - Nämä seudut kuhisevat örkkejä.
Niiden joukot kasvavat.
Ja te kuljette jalan.
Ette selviä metsään asti hengissä.
Minä en pidä kääpiöistä.
Ovat ahneita.
Sokeita elämälle, -
jota pitävät omaansa vähempiarvoisena.
Mutta örkkejä vihaan vielä enemmän.
Mitä tarvitsette?
Menkää nyt, vielä kun on valoa.
Jahtaajanne eivät ole kaukana.
Haltiaportti.
Tästä alkaa polkumme läpi Synkmetsän.
Ei merkkiä örkeistä. Onni on puolellamme.
Päästäkää ponit irti.
Palatkoot isäntänsä luo.
Tuntuu kuin metsä olisi sairas.
Kuin siitä riivaisi jokin tauti.
Eikö sitä voi kiertää?
Pitäisi taivaltaa 200 virstaa pohjoiseen -
tai kaksi kertaa sen verran etelään.
Morian örkkien ja Dol Guldurin Noidan välillä on liitto.
Ei minun hevostani! Tarvitsen sitä!
Et kai jätä meitä? - En jättäisi, jos ei olisi pakko.
Olet muuttunut, Bilbo Reppuli.
Et ole se sama hobitti, joka lähti Konnusta.
Minun on pitänyt kertoa sinulle...
Minä...
Löysin jotain hiisien käytävistä. - Löysit mitä?
Mitä sinä löysit?
Rohkeuteni.
Sepä hyvä.
Tarvitset sitä.
Odotan teitä tähystyskalliolla Ereborin edustalla.
Pitäkää kartta ja avain tallessa.
Älkää astuko Vuoren sisään ilman minua.
Tämä ei ole enää sama vanha Vihermetsä.
Jopa ilma siellä on raskas ja taianomainen.
Se yrittää tunkea mieleenne ja johdattaa harhaan.
Johdattaa harhaan? Mitä se tarkoittaa?
Älkää poiketko polulta.
Muuten ette löydä sitä enää.
Tuli mitä hyvänsä, pysykää polulla!
Tulkaa. Meidän on ehdittävä Vuorelle, ennen kuin Durinin päivä on ohi.
Silloin on ainoa tilaisuutemme löytää salaovi.
Polku vie tännepäin.
Tänne.
Happea. Tarvitsen happea.
Päässäni pyörii! Mitä tapahtuu?
Jatkakaa eteenpäin.
Nori, miksi pysähdyimme?
Polku... Se on kadonnut!
Mitä nyt?
Kadotimme polun.
Etsikää se.
Jokainen, etsikää. Etsikää polkua!
En muista tätä paikkaa.
Mikään tästä ei näytä tutulta.
Eikö tälle kirotulle metsälle ole loppua?!
Hämppis.
Katsokaa.
Tupakkamassi.
Näissä metsissä on kääpiöitä.
Vieläpä Sinivuorten kääpiöitä.
Aivan samanlainen kuin minulla.
Koska se on sinun. Ymmärrätkö?
Kierrämme ympyrää. Olemme eksyneet.
Emme ole. Kuljemme itään.
Mutta missä suunnassa itä on? Emme näe aurinkoa.
Luulin sinun olevan ammattilainen.
Aurinko. Meidän on löydettävä aurinko.
Minä näen järven!
Ja joen.
Ja Yksinäinen vuori!
Olemme melkein perillä!
Kuuletteko?
Tiedän oikean suunnan!
Huhuu?
Syödään ne nyt, vielä kun veri virtaa.
Nahka on sitkeää, mutta sisus on mehukasta.
Pistä sitä uudestaan!
Tee siitä loppu.
Se elää ja potkii! - Tappakaa se! Syödään!
Mikä siellä on?
Pulska ja mehukas.
Vain pikku maistiainen.
Missä se on? Missä se on?
Tässä.
Se pistää kuin piikki!
Piikki?
Hyvä nimi.
"Piikki".
Oletko kunnossa siellä, Bofur?
Olen! - Irroita minut tästä!
Missä Bilbo on? - Täällä ylhäällä!
Missä se on?
Minun!
Älä luule, ettenkö tappaisi sinua, kääpiö.
Tutkikaa heidät.
Anna se takaisin! Se on yksityisomaisuutta.
Kuka tämä on? Veljesi?
Siinä on vaimoni.
Entä tämä kamala otus? Hiisimutanttiko?
Hän on poikani Gimli.
Thorin, missä Bilbo on?
Sulkekaa portti.
Tämä ei jää tähän!
Kuuletteko? - Päästäkää meidät ulos!
Joku saattaisi ajatella, että suoritatte jaloa tehtävää.
Tehtävää kotinne takaisinvaltaamiseksi ja lohikäärmeen surmaamiseksi.
Itse epäilen motiivinne olevan pinnallisempi.
Ryöstön yritystä, tai jotain sen tapaista.
Olet löytänyt reitin sisään.
Etsit sitä, mikä antaisi sinulle oikeuden hallita.
Kuninkaan jalokivi.
Arkkikivi.
Se on sinulle mittaamattoman arvokas.
Ymmärrän sen.
Vuoressa on jalokiviä, joita minäkin himoitsen.
Valkoisia ja puhdasta tähtivaloa.
Tarjoan sinulle apuani.
Olen kuulolla. - Päästän sinut vapaaksi, -
jos vain palautat omani.
Palvelus palveluksesta. - Saat sanani.
Kuninkaan sana toiselle.
En luota, että mahtava Thranduil -
kunnioittaisi sanaansa edes maailmanlopun edessä!
Sinä et kunnioita mitään!
Olen nähnyt, miten kohtelet ystäviäsi.
Pyysimme kerran apuasi, -
nääntyneinä ja kodittomina, mutta käänsit selkäsi.
Käänsit selkäsi kansani kärsimykselle -
ja meidät tuhonneelle kauheudelle.
Älä puhu minulle lohikäärmeentulesta.
Tunnen sen raivon ja tuhovoiman.
Olen kohdannut pohjoisen suuret käärmeet.
Varoitin isoisääsi ahneutensa seurauksista.
Hän ei kuunnellut.
Olet aivan kuin hän.
Jää vain tänne mätänemään.
Sata vuotta on silmänräpäys haltian elämässä.
Olen kärsivällinen.
Jaksan odottaa.
Ehdottiko hän sopimusta? - Ehdotti.
Käskin hänen...
Hän ja koko sukunsa!
Se siitä sitten.
Sopimus oli ainoa toivomme.
Ei ainoa.
Galion, vanha veijari. Juotavamme on kohta loppu.
Tyhjät tynnyrit piti lähettää Esgarothiin tunteja sitten.
Lautturi odottaa niitä.
Sanokaa mitä sanotte äreästä kuninkaastamme, mutta viinimakunsa on loistava.
Tule maistamaan, Elros. - Olen vastuussa kääpiöistä.
Minne he lukkojen takaa lähtisivät?
Aurinko varmasti nousee jo. Kohta lienee aamunkoitto.
Emme pääse Vuorelle lainkaan, emmehän?
Ette, jos jäätte tänne homehtumaan.
Bilbo!
Lähellä on vartijoita.
Ei sinne. Tänne alas. Seuratkaa.
Menkää. - Rauhallisesti.
Tännepäin.
En usko tätä. Mehän olemme kellarissa!
Sinun piti hoitaa meidät ulos, ei syvemmälle. - Tiedän, mitä teen.
Tännepäin.
Tynnyreihin, joutuin.
Oletko hullu? Meidät löydetään. - Ei löydetä, lupaan sen.
Luottakaa nyt minuun.
Totelkaa häntä.
Mitä nyt?
Pidätelkää hengitystä. - Mitä tarkoitat?
Missä avaintenvartija on?
Hienoa työtä, herra Reppuli.
Menoksi!
Pitäkää kiinni!
Bilbo!
Pidä kiinni!
Apua!
Sulkekaa portti!
Ei!
Varokaa!
Tappakaa kaikki!
Sillan alle!
Kíli!
Kíli?
Onko ketään perässämme? - Ei näy.
Taisimme päästä örkeiltä pakoon. - Emme pitkäksi aikaa. Virtaus lakkasi.
Bombur on puoliksi hukkunut.
Menkää rantaan!
Olen kunnossa. - Ylös siitä.
Kíli on haavoittunut. Jalka pitää sitoa. - Örkit ovat perässämme. Jatkamme matkaa.
Minne? - Vuorelle. Olemme lähellä.
Meidän ja Vuoren välissä on järvi.
Emme pääse yli. - Kierrämme sen.
Örkit saavat meidät varmasti kiinni.
Meillä ei ole aseita puolustautumiseen. - Sitokaa jalka nopeasti.
Saatte kaksi minuuttia.
Tehkää tuo uudestaan, niin kuolette.
Anteeksi, mutta lienet Järvikaupungista.
Sattuisiko tuo proomu olemaan vuokrattavissa?
Miksi luulette minun auttavan teitä? - Saappaasi ovat nähneet parempia päiviä.
Samoin palttoosi. Sinulla lienee ruokittavia suita.
Montako lasta? - Poika ja kaksi tyttöä.
Vaimosi on varmasti kaunotar.
Niin hän olikin.
Olen pahoillani. En halunnut... - Kohteliaisuudet saavat riittää.
Mihin on kiire? - Mitä se sinulle kuuluu?
Haluaisin tietää, keitä olette ja mitä teette näillä seuduin.
Olemme pelkkiä kauppiaita Sinivuorilta.
Menemme katsomaan sukulaisiamme Rautavuorilla.
Vai kauppiaita?
Tarvitsemme ruokaa, tarvikkeita ja aseita.
Voitko auttaa?
Tiedän, mistä tynnyrit tulivat.
Mitä siitä? - En tiedä, mitä teitte haltioiden kanssa, -
mutta se tuskin päättyi hyvin.
Järvikaupunkiin ei ole asiaa ilman Isännän lupaa.
Hän käy kauppaa Metsämaiden valtakunnan kanssa.
Hän mieluummin vangitsisi teidät kuin ottaisi Thranduilin vihat päälleen.
Kaupunkiin voi varmasti päästä kenenkään näkemättä.
Voi.
Siihen tarvitaan salakuljettajaa.
Siitä maksamme tuplahinnan.
Varokaa!
Yritätkö hukuttaa meidät? - Minä synnyin ja kasvoin näillä vesillä.
Jos hukuttaisin teidät, en tekisi sitä täällä.
Olkoon kuka hyvänsä. Viskataan yli laidan.
Hänen nimensä on Bard. - Kuinka tiedät?
Kysyin häneltä. - En pidä hänestä.
Hänestä ei tarvitse pitää, hänelle tarvitsee vain maksaa.
Tyhjentäkää taskunne.
Mistä tiedämme, ettei hän petä meitä? - Emme mistään.
Tässä on vielä pieni ongelma.
Meiltä uupuu 10 kolikkoa.
Glóin, maksa pois. - Älä minua katso.
Tähän hankkeeseen on uponnut viimeisetkin roponi.
Mitä olen saanut vastineeksi?
Pelkkää kurjuutta ja surua...
Kautta partani...
Viekää kaikki!
Antakaa rahat minulle. - Vasta kun saamme varusteet.
Jos arvostatte vapauttanne, teette kuten käsken.
Vastassa on vartijoita.
Mitä hän tekee? - Juttelee jonkun kanssa.
Osoittelee sormella tänne.
Nyt he kättelevät. - Mitä?
Se roisto. - Antaa meidät ilmi.
Hiljaa!
Saavumme tulliportille.
Paljon on tyytymättömyyttä. Joku on hämmentänyt soppaa.
Kihtikö kiusaa herraa? - Tämä kosteus sen tekee.
Tuo minulle brandyä.
Ilmapiiri on käynyt kireäksi.
Maallikot ovat aina kireänä.
Ei ole minun vikani, että asuvat täällä kalaöljyn ja tervan hajussa.
Työt, majoitus, ruoka... Aina vain valitetaan.
Öykkärit ovat syypäitä tähän.
Ne öykkärit pitää löytää ja pidättää.
Olen samaa mieltä, herrani.
Puheet muutoksesta pitää tukahduttaa.
Pinnareita. Kiittämättömiä. Kansankiihottajia.
Kenellä olisi kanttia kyseenalaistaa valtani?
Kuka julkeaisi...
Bard!
Voin vaikka vannoa, että se lautturi on kaiken takana.
Näpit irti minusta.
Et nähnyt heitä. He eivät olleet täällä.
Saat pitää kalat.
Eivät ole ehkä kaikkein sopivimpia, mutta ne pitävät lämpimänä.
Kääpiötekoinen tuulenhalkoja. - Kuin olisit aaveen nähnyt.
Hän onkin.
Viimeksi kun näimme tuollaisen aseen, -
kaupunki oli liekeissä.
Päivänä, jolloin lohikäärme saapui.
Päivänä, jolloin Smaug tuhosi Laakson kaupungin.
Kaupungin valtias Girion -
kokosi jousimiehensä ampumaan pedon alas.
Mutta lohikäärmeen nahka on panssariakin kovempaa.
Vain Musta nuoli tuulenhalkojalla ammuttuna voi lävistää sen nahan.
Eikä sellaisia nuolia ole tehty montaa.
Nuolet olivat lopussa, kun Girion nousi asemiin.
Jos ihmisten tähtäys olisi ollut kunnossa, -
moni asia olisi toisin.
Puhut kuin olisit itse ollut siellä.
Kaikki kääpiöt tuntevat tarun. - Sitten tietäisitte, että Girion osui.
Suomu irtosi vasemman siiven alta. Yksi osuma lisää olisi surmannut pedon.
Se on lastensatua.
Veit kaikki rahamme. Missä ovat aseet?
Olkaa hiljempaa!
Heti kun saamme aseet, lähdemme kohti Vuorta.
Mene!
Seuraava.
Oletko kunnossa? - Pärjään kyllä.
Häivytään täältä.
Juoskaa!
Mitä tämä tarkoittaa? - Nämä olivat asevarkaissa.
Valtakunnan vihollisiako?
Rahanahneita surkimuksia.
Varo sanojasi!
Ette tiedä, kenelle puhutte. Tämä ei ole mikään rikollinen.
Tämä on Thorin, Thrórin pojan Thráinin poika.
Olemme Ereborin kääpiöitä.
Tulimme valtaamaan kotimme takaisin.
Muistan tämän kaupungin loiston ajoilta.
Venelaivastoja satamassa, pullollaan silkkiä ja jalokiviä.
Ei mikään järvellä oleva hylätty kaupunki.
Tämä oli pohjoisen kauppakeskus.
Tahdon takaisin nuo ajat. Kun mahtavat kääpiöiden ahjot -
lähettävät virtaamalla kultaa ja rikkauksia Ereborin saleista!
Kuoleman! Sen te lähetätte meille.
Lohikäärmeentulen ja hävityksen.
Jos herätätte pedon, tuhoatte meidät kaikki.
Jos onnistumme, -
kaikki saavat osansa Vuoren rikkauksista.
Teillä on kultaa rakentaa kymmenen Esgarothia!
Kaikki! Kuunnelkaa!
Oletteko unohtaneet, mitä Laakson kaupungille tapahtui?
Oletteko unohtaneet heidät, jotka kuolivat tulimyrskyssä?
Ja minkä hyväksi?
Vuoren kuninkaan suunnattoman kunnianhimon, jota ahneus ajoi, -
niin että halunsa oli sokaissut hänet!
Eipä osoiteta syyttävää sormea liian hätiköidysti.
Ei unohdeta, että se oli sinun esi-isäsi Girion, -
joka ei saanut petoa hengiltä.
Sinulla ei ole mitään oikeutta siihen vuoreen.
Minulla se oikeus juuri on.
Puhun Järvikaupungin Isännälle.
Näettekö ennusteen käyvän toteen?
Otatteko osanne kansamme mahtavista rikkauksista?
Mitä sanotte?
Minä sanon teille...
Tervetuloa!
Lämpimästi tervetuloa, Vuorenalainen kuningas!
Mikä paikka tämä on? - Se oli muinoin Laakson kaupunki.
Nyt se on pelkkä raunio. Smaugin autioittama maa.
Päivä on kohta puolessa. Ovi on löydettävä ennen auringon laskua.
Seuratkaa minua. - Odota. Tämä on se tähystyskallio.
Gandalf käski odottaa tässä. - Näkyykö häntä?
Ei ole aikaa odottaa velhoa.
Olemme omillamme. Tulkaa!
Jos kartta pitää paikkansa, salaovi on suoraan yläpuolellamme.
Täällä!
Sinulla on terävät silmät, herra Reppuli.
Tässä sen täytyy olla.
Salaovi.
Katukoot kaikki epäilijät tätä päivää!
Meillä on avain.
Jossakin on siis avaimenreikä.
"Durinin päivän viime säteet -
heijastuvat avaimenreikään."
Nori.
Se ei ole täällä!
Murtakaa se!
Vauhtia!
Sen on murruttava. - Ei auta. Ovi on teljetty.
Se ei aukene väkivoimin.
Siinä on voimakas taika.
Ei!
"Durinin päivän viime säteet -
heijastuvat avaimenreikään."
Mikä meiltä jäi huomaamatta?
Erebor.
Thorin...
Tunnen nämä seinät.
Nämä käytävät.
Tämän kiven.
Muistatko, Balin?
Huoneet täynnä kultaista valoa.
Muistan kyllä.
"Tässä sijaitsee Durinin heimon seitsemäs valtakunta.
Yhdistäköön Vuoren sydän kaikki kääpiöt -
tämän kodin puolustukseksi."
Kuninkaan valtaistuin.
Mikä sen yläpuolella on?
Arkkikivi.
Mikä se on? - Se, herra Voro, -
on syy, miksi olet täällä.
Minunko pitäisi löytää jalokivi?
Suuri, valkoinen jalokivi.
Siinäkö kaikki? Niitä lienee melkoisesti.
On vain yksi Arkkikivi.
Tunnistat sen kyllä.
Selvä.
Suoraan sanottuna...
En tiedä, mitä löydät tuolta.
Pakko ei ole mennä. Palaaminen ei ole häpeäksi.
Ei, Balin.
Lupasin tehdä tämän.
Minun on yritettävä.
Se jaksaa aina hämmästyttää. - Mikä?
Hobittien rohkeus.
Menehän nyt kaiken mahdollisen onnen kera.
Bilbo.
Jos siellä sattuukin olemaan -
elävä lohikäärme, -
älä herätä sitä.
Huhuu?
Se ei ole kotona. Ei ole.
Hyvä.
Hyvä, hyvä...
Mikä tämä on?
Arkkikivi...
Suuri, valkoinen jalokivi.
Siitä onkin apua.
No niin...
Varas.
Minä haistan sinut.
Kuulen sinun hengityksesi.
Tunnen sinun tuulahduksesi.
Missä sinä olet?
Missä olet?
Älähän nyt ujostele.
Astu esiin.
Sinussa on jotakin...
Kannat mukanasi jotakin kullasta tehtyä.
Kuitenkin paljon arvokkaampaa.
Siinähän sinä olet, varjojen varas.
En tullut varastamaan sinulta, -
oi Smaug, määrittämättömän vauras.
Halusin vain nähdä mahtavuutesi -
ja katsoa, oletko todella niin suuri kuin taruissa kerrotaan.
En uskonut niitä!
Uskotko nyt?
Laulut ja tarut jäävät toki kerrassaan -
varjoon totuuden edessä, oi mahtava Smaug.
Luuletko imartelun pelastavan sinut?
En. - Ei totisesti.
Näytät tietävän nimeni, -
mutta minä en muista haistaneeni sinun kaltaistasi ennen.
Kuka olet ja mistä tulet, -
jos saan kysyä?
Tulen mäen alta. - Mäen altako?
Ali mäen ja yli mäen on tieni vienyt.
Ja ilmojen halki. Olen se, joka kävelee näkymättä.
Vaikuttavaa. Mitä muuta väität olevasi?
Olen...
Onnentuoja. Arvoituksenkeksijä.
Viehättäviä arvonimiä. Jatka.
Tynnyrilläratsastaja. - Tynnyrilläkö? Onpa kiintoisaa.
Entäpä pikku kääpiöystäväsi?
Missä ne piileskelevät?
Kääpiötkö?
Täällä ei ole kääpiöitä. Nyt olet erehtynyt.
Tuskinpa, Tynnyrilläratsastaja!
Lähettivät sinut tekemään likaisen työn, ja itse piileksivät ulkona.
Totisesti olet erehtynyt, -
oi Smaug, suurin ja hirvein kaikista kamaluuksista.
Sinulla on hyvät tavat -
varkaaksi ja -
valehtelijaksi!
Tunnen kääpiöiden hajun ja maun, -
minä jos kuka. On kyse kullasta!
Aarteet vetävät niitä puoleensa kuin ruumis kärpäsiä.
Luulitko, etten tiennyt tämän päivän koittavan?
Että tekopyhät kääpiöt ryömisivät takaisin Vuorelle.
Oliko tuo maanjäristys? - Tuo, poikaseni, -
oli lohikäärme.
Se on Tammikilpi.
Saastainen kääpiövallananastaja.
Hän lähetti sinut Arkkikiven perään, eikö vain?
Ei! Ei!
Mitä hän sinulle lupasi? Osan aarteestako?
Aivan kuin se olisi hänen annettavissaan.
En luovu yhdestäkään kolikosta.
En hitusestakaan.
Hampaani ovat kuin miekat, -
kynteni kuin keihäät.
Siipeni kuin pyörremyrsky!
Se on siis totta. Musta nuoli osui kohteeseensa.
Mitä sinä sanoit? - Että maineesi kiirii edelläsi, -
oi Smaug, tyrannimainen.
Totisesti sinulle ei löydy vertaista tämän maan päältä.
Tekisi melkein mieli antaa sinun viedä se.
Näkisin Tammikilven kärsivän.
Katsoisin sen tuhoavan hänet, -
turmelevan hänen sydämensä -
ja tekevän hänet hulluksi.
Ei sittenkään.
Leikkimme loppuu tähän.
Kerrohan, varas...
Miten haluat kuolla?
Se tuli vuorelta.
Kuolemmeko me, isä?
Emme, kultaseni. - Lohikäärme... se tappaa meidät.
Ei, jos tapan sen ensin.
Entä Bilbo? - Annetaan hänelle aikaa.
Aikaa mihin? Tulla tapetuksi?
Sinä pelkäät.
Niin pelkään.
Pelkään puolestasi.
Siinä aarteessa piilee sairaus, joka teki isoisäsi hulluksi.
En ole isoisäni. - Et ole oma itsesikään.
Tuntemani Thorin ei epäröisi mennä...
En vaaranna tehtävää yhden voron takia.
Bilbo. Hänen nimensä on Bilbo.
Tule. - Musta nuoli?
Mikset ole kertonut? - Sinun ei tarvinnut tietää.
Kuuntele tarkkaan. Sinun pitää harhauttaa vartijoita.
Kun pääsen tornin huipulle, asetan nuolen jouseen.
Tuolla hän on! Bard! Perään!
Äkkiä! Tuonne! Mene!
Pysäyttäkää hänet!
Odota, Bain.
Pidä se tallessa.
Älä anna kenenkään löytää sitä. Hoidan heidät.
En jätä sinua. - Mene!
Braga. - Olet pidätetty.
Millä perusteella? - Isännän valitsemalla.
Olet elossa. - En kauan!
Löysitkö Arkkikiven? - Lohikäärme on tulossa...
Arkkikivi?!
Löysitkö sen?
Mennään pois täältä.
Thorin...
Thorin?
Te palatte!
Tule, Bilbo!
Tännepäin! Tulkaa!
Thorin!
Seuraa Balinia.
Thorin...
Thorin!
Pidä kiinni!
Luulitko huijaavasi minua, Tynnyrilläratsastaja?
Tulit Järvikaupungista.
Tämä on jokin likaisten kääpiöiden -
ja niiden pyttykaupalla elävien järveläisten juoni.
Ne nyyhkyttävät pelkurit pitkäjousineen -
ja mustine nuolineen.
Ehkä on aika pistäytyä vierailulla.
Voi ei.
Kuunnelkaa! Ettekö tiedä, mitä on tulossa?
Minä olen tuli.
Minä olen -
kuolema!
Minähän varoitin teitä! Enkö varoittanut kääpiöistä?
Nyt ne tekivät sen! He herättivät lohikäärmeen.
Loppu tulee!
Nopeasti nyt!
Nopeammin! Yritän evakuoida itseäni tässä!
Varovasti nyt.
Älkää kirjoista välittäkö.
Mutta, herra... Eikö pitäisi yrittää pelastaa kaupunki?
Kaupunki on mennyttä. Pelastakaa kulta!
Avatkaa tämä ovi!
Kuuletteko minua?
Näen sen!
Vauhtia nyt!
Nopeammin!
Kunpa mukaan mahtuisi näitä onnettomia, mutta he...
Eivät ole sen arvoisia. Olen samaa mieltä.
Minun kultani!
Painoa on liikaa.
Jostain on luovuttava.
Olet oikeassa, Alfrid.
Nopeammin! Nopeammin!
Voi onnettomia.
Isä.
Isä!
Bain, mitä oikein teet? Mikset lähtenyt? Sinun piti lähteä!
Tulin auttamaan. - Ei!
Sitä ei voi pysäyttää.
Tällä ehkä voi.
Bain, palaa takaisin.
Lähde täältä nyt heti.
Isä!
Seis! Pysähtykää!
Kuka oikein olet kun uskallat vastustaa minua?
Mikä sääli.
Mitä aiot tehdä nyt...
...jousimies?
Sinut on hylätty.
Apua ei ole tulossa.
Tämä on tilaisuutemme. Mennään!
Suunnatkaa avovesille.
Onko tuo sinun lapsesi?
Et voi pelastaa häntä tulelta.
Hänen kohtalonsa on palaa!
Älä liiku, poika.
Älä liiku.
Kerro minulle, surkimus.
Miten muka aiot haastaa minut?
Sinulla ei ole muuta jäljellä...
kuin kuolemasi!
Bain.
Katso minua.
Katsot vain minua.
Hiukan vasemmalle.
Siinä.
Bain!
Mikä tuo oli?
Mitä tapahtui? - Se putosi. Näin sen.
Se kuoli.
Smaug on kuollut.
Partani kautta! Hän taitaa olla oikeassa.
Katsokaa tuonne.
Ereborin korpit palaavat Vuorelle.
Aivan. Sana leviää.
Ennen pitkää kaikki Keski-Maassa tietävät, -
että lohikäärme on kuollut.
Auttakaa!
Isä! - Tule tänne!
Kaikki hyvin.
Se oli Bard! Hän tappoi lohikäärmeen! Näin sen omin silmin.
Hän pudotti pedon. Ampui sen kuoliaaksi Mustalla nuolella.
Kiitos, Bard! - Kiitos!
Pelastit meidät kaikki.
Tervehtikää kaikki lohikäärmeen tappajaa!
Tervehtikää kuningas Bardia!
Olen sanonut sen useasti. Tämä mies on jaloa sukua.
Syntynyt johtajaksi! - Älä sano noin.
En ole kaupungin Isäntä.
Jaloillaan pysyvät, huolehtikaa sairaista.
Voimissaan olevat, tulkaa mukaani.
On pelastettava, mitä voimme. - Entä sen jälkeen?
Etsimme suojaa.
Se on näissä saleissa.
Tiedän sen. - Me olemme etsineet.
Ette tarpeeksi hyvin. - Thorin...
Me kaikki haluamme, että jalokivi löytyy. - Eikä sitä siltikään ole löytynyt!
Epäiletkö jonkun uskollisuutta?
Arkkikivi on kansamme syntymäoikeus.
Se on Kuninkaan jalokivi.
Enkö minä ole kuningas?!
Jos joku löytää kiven eikä anna sitä minulle...
...saa tuta minun kostoni.
Lohikäärmeentauti.
Olen nähnyt sen aiemminkin.
Tuon saman ilmeen.
Tuon kammottavan tarpeen.
Se on hurjaa ja kateellista rakkautta, Bilbo.
Tauti ajoi hänen isoisänsä hulluuteen.
Balin, jos Thorin...
...saisi Arkkikiven...
...tai jos se löytyisi...
Olisiko siitä apua?
Jalokivi kruunaa kaiken.
Se on koko aarteen huipentuma. Se antaa vallan kantajalleen.
Hillitsisikö se hänen hulluuttaan?
Ei, poika hyvä.
Pelkään, että se vain pahentaisi sitä.
Ehkä on parasta...
...että kivi pysyy kadoksissa.
Mikä se on?
Siinä kädessäsi.
Ei mikään.
Näytä.
Poimin sen Beornin puutarhasta.
Ja kannoit sen tänne asti.
Istutan sen puutarhaani Repunpäässä.
Surkea saalis kotiin vietäväksi.
Jonain päivänä se kasvaa.
Ja aina kun katson sitä, muistan tämän.
Muistan kaiken. Hyvän ja pahan.
Ja miten onnekas olin, kun pääsin takaisin kotiin.
Thorin...
Thorin!
Eloonjääneitä Järvikaupungista. Heitä virtaa Laaksoon.
Heitä on sadoittain.
Kutsu kaikki portille.
Portille! Nyt heti!
Linnoitus on turvattava aamuun mennessä.
Tämä Vuori voitettiin raskaasti. En halua menettää sitä uudestaan.
Järvikaupungin ihmisillä ei ole mitään.
He tulevat hakemaan apua. He menettivät kaiken.
Minulle ei tarvitse kertoa, mitä he menettivät.
Tunnen hyvin heidän vastoinkäymisensä.
Lohikäärmeen tulesta selvinneet saisivat iloita.
Heillä on aihetta olla kiitollisia.
Lisää kiviä.
Tuokaa lisää kiviä portille!
Lapset, haavoittuneet ja naiset ovat etusijalla.
Valtias Thranduil, emme osanneet odottaa teitä.
Kuulin täällä olevan avuntarvetta.
Olette pelastaneet meidät.
En tiedä, miten kiittäisin. - Kiitokset ovat tarpeettomia.
En tullut teidän vuoksenne.
Tulin noutamaan jotain minulle kuuluvaa.
Vuoressa on jalokiviä, joita minäkin himoitsen.
Valkoisia ja puhdasta tähtivaloa.
Lasgalenin valkeat kivet.
Tiedän erään haltiakuninkaan, joka maksaisi sievoisesti näistä.
Odottakaa! Pyydän, odottakaa!
Ryhtyisitkö sotaan jalokivien vuoksi?
Kansamme perintökalleuksia ei hylätä kevyesti.
Me olemme liittolaisia tässä tilanteessa.
Myös minun väelläni on oikeus Vuoren rikkauksiin.
Anna minun puhua Thorinille.
Yrittäisitkö puhua järkeä kääpiölle? - Välttääkseni sodan...
Kyllä.
Tulkaa.
Tervehdys, Thorin, Thráinin poika!
On ilo nähdä sinut elossa.
Miksi tulet Vuorenalaisen kuninkaan porteille valmistautuneena sotaan?
Miksi Vuorenalainen kuningas linnoittautuu muuriensa suojaan...
...kuin ryöstäjä piilopaikkaansa?
Ehkä siksi, että odotan tulla ryöstetyksi.
Valtias.
Emme tulleet ryöstämään teitä. Tahdomme vain reilun korvauksen.
Etkö puhuisi kanssani?
Minä kuuntelen.
Järvikaupungin asukkaiden puolesta pyydän sinua pitämään sanasi.
Anna osa aarteesta, jotta he voivat jälleenrakentaa.
En tee sopimuksia kenenkään kanssa, kun aseistetut joukot ovat porteillani.
Kyläläiseni tarjosivat sinulle apuaan.
Vastineeksi toit heille vain tuhoa ja kuolemaa.
He auttoivat vasta palkkion toivossa!
Teimme sopimuksen. - Sopimuksen?
Mitä vaihtoehtoja meillä oli, kuin käydä kauppaa saadaksemme peittoja ja ruokaa.
Antaa tulevaisuutemme lunnaiksi vapaudestamme.
Oliko se sinusta reilu kauppa?
Kerrohan...
Bard, lohikäärmeentappaja...
...miksi kunnioittaisin sellaista sopimusta?
Koska annoit meille sanasi.
Eikö se merkitse mitään?
Häivy!
Tai muuten nuolet lentävät!
Mitä sinä teet?
Et voi ryhtyä sotaan.
Tämä ei koske sinua. - Anteeksi, mutta -
jos et ole huomannut, tuolla odottaa haltioiden armeija!
Sekä satoja vihaisia kalastajia.
Me olemme itse asiassa alakynnessä.
Emme enää kauan.
Mitä tuo tarkoittaa? - Sitä, herra Reppuli...
...että kääpiöitä ei pidä koskaan aliarvioida.
Valtasimme Ereborin takaisin.
Nyt me puolustamme sitä.
Hän ei anna meille mitään.
Mikä sääli. No, yritit sentään.
En ymmärrä.
Miksi?
Miksi hän ottaisi sodan riskin?
Kääpiöille on hyödytöntä puhua järkeä.
He ymmärtävät vain yhden asian.
Hyökkäämme aamunkoitteessa.
Oletko puolellamme?
Herra Reppuli, tule tänne.
Tarvitset tätä.
Pue se yllesi.
Tämän panssaripaidan valmistusaine on hopeateräs.
Mithril, -
kuten esi-isäni sitä kutsuivat.
Yksikään terä ei läpäise sitä.
Näytän hölmöltä. En ole soturi. Olen hobitti.
Se on lahja.
Ystävyytemme merkiksi.
Pois tieltä!
Antakaa tietä!
Teidän on sivuutettava riitanne kääpiöiden kanssa.
Sota on tulossa! Dol Guldurin likakaivot on tyhjennetty.
Olette kaikki hengenvaarassa.
Mitä tarkoitat?
Et selvästikään tiedä mitään velhoista.
He ovat kuin hurjan tuulen kaukaisuudesta kuljettama talvinen ukkonen, -
joka pelästyttää kovalla metelillään.
Mutta joskus myrsky on vain myrsky.
Ei tällä kertaa.
Örkkien armeijat ovat liikkeellä. Nämä taistelijat on jalostettu sotaa varten.
Vihollinen on koonnut kaiken voimansa. - Miksi hän paljastaisi aikeensa nyt?
Koska pakotimme häntä tekemään niin, kun Thorin lähti valtaamaan Vuorta.
Kääpiöiden ei milloinkaan pitänyt päästä Ereboriin.
Azog Turmelija oli lähetetty tappamaan heidät.
Azogin herra haluaa Vuoren haltuunsa.
Eikä vain aarteen takia vaan Vuoren strategisen sijainnin takia.
Nämä örkkiarmeijat, joista puhut, Mithrandir...
Missä ne ovat?
Saastaiset kääpiöt!
Ne ovat ehtineet Ereboriin...
...ja ottaneet lohikäärmeen aarteen haltuunsa.
Ovatko he yksin?
Haltioita ja ihmisiä on vartioimassa etuporttia.
Senkin hölmö!
Sinun olisi pitänyt tappaa ne Synkmetsässä!
Ratsasta Gundabadiin...
Legioonat tulkoot esiin.
Haltioita!
Ihmisiä!
Kääpiöitä!
Vuoresta tulkoon niiden hauta! Sotaan!
...tarkistetaan, että terät ovat kunnossa. - Niin...
Kirotut haltiat.
Aiotko käyttää kirvestä? - En, veliseni...
Menisit sisään.
Tuulelta suojaan.
Ei, minä...
...kaipasin happea. Paikka haisee yhä lohikäärmeelle.
Haltiat siirtänevät jousimiehiään asemiin.
Huomisiltaan mennessä taistelu on ohi.
Vaikka tuskin elämme niin pitkään.
Nämä ovat synkkiä aikoja.
Synkkiä tosiaan.
Kukaan ei voisi syyttää, jos joku tahtoisi täältä pois.
Keskiyö lähestyy.
Bombur on seuraavassa vahtivuorossa.
Hän ei vähästä herää.
Bofur?
Nähdään aamulla.
Hyvästi, Bilbo.
Sinä! Jousimies!
Oletko samaa mieltä tästä?
Onko kulta sinulle niin tärkeää?
Ostaisitko sen kääpiöiden verellä?
Ei tästä sotaa tule. He eivät voi voittaa.
Se ei heitä estä. Luulette, -
että kääpiöt luovuttavat, mutta ei. He puolustautuvat kuolemaan asti.
Bilbo Reppuli!
Jos en erehdy, tämä on se puolituinen, joka varasti tyrmäni avaimet -
vartijoiden nenän edestä.
Niin on.
Anteeksi siiitä.
Tulin...
...tuomaan teille tämän.
Vuoren sydän.
Kuninkaan jalokivi.
Ja kuninkaan lunnaiden arvoinen.
Miten tämä voi olla sinun annettavanasi?
Otin sen neljännestoista- osuudekseni aarteesta.
Miksi teet tämän?
Et ole meille mitään velkaa. - En tee tätä teidän vuoksenne.
Tiedän, että kääpiöt voivat olla uppiniskaisia...
...jääräpäisiä, ja...
...hankalia. He ovat epäileväisiä ja salailevia, -
huonotapaisinta porukkaa mitä löytyy, mutta he ovat myös urheita -
ja ystävällisiä.
Ja enemmän kuin uskollisia.
Olen kiintynyt heihin, ja mieluusti pelastan heidät, jos voin.
Thorin arvostaa tätä kiveä yli kaiken.
Uskoisin, että hän antanee vaihdossa sen mitä on teille velkaa.
Silloin sotaa ei tarvita.
Lepää yö.
Lähdet heti aamulla. - Mitä?
Mahdollisimman kauas. - En lähde.
Valitsit minut 14. jäseneksi. En jätä retkikuntaa nyt.
Ei ole mitään retkikuntaa. Ei enää.
Ties mitä Thorin tekee kuullessaan tästä.
En minä pelkää Thorinia. - Sinun sietäisi.
Älä aliarvioi kullan pahuutta.
Kullan, jota käärme on kauan hautonut. Lohikäärmeentauti vaikuttaa kaikkiin.
No, melkein kaikkiin.
Seuraava osuu silmiesi väliin.
Tulimme kertomaan, -
että velastasi on tarjottu maksua, ja olemme hyväksyneet sen.
Mitä maksua? En ole antanut mitään.
Teillä ei ole mitään.
Meillä on tämä.
Arkkikivi on heillä.
Varkaat!
Miten saitte sukumme perintökalleuden?
Kivi kuuluu kuninkaalle!
Kuningas saa sen.
Mutta ensin hänen on oltava sanansa mittainen.
Arkkikivi on tässä Vuoressa!
Tämä on jokin temppu!
Ei ole.
Kivi on aito.
Annoin sen heille.
Sinäkö?
Otin sen neljännestoista- osuudekseni saaliista.
Varastaisitko sinä minulta?
Varastaisinko? En.
Olen ehkä voro, mutta olen mielestäni rehellinen.
Olen valmis rajoittamaan sen osuudekseni.
Osuudeksesi?
Sinun osuutesi...
Sinulle ei ole osuutta minulta, senkin onneton rotta!
Aioin antaa kiven sinulle.
Halusin tehdä sen monta kertaa, mutta...
Mutta mitä, varas?
Sinä olet muuttunut, Thorin.
Se kääpiö, johon tutustuin Repunpäässä ei pettäisi lupaustaan.
Hän ei epäilisi sukunsa uskollisuutta!
Älä puhu minulle uskollisuudesta.
Heittäkää hänet alas!
Eikö sana kuulu?
Teen sen itse. Ole kirottu!
Kirottu velho kun otatti sinut mukaan!
Vaikka et pitäisikään vorostani...
...älä silti vahingoita häntä. Palauta hänet minulle.
Et anna kovin mainiota kuvaa Vuorenalaisesta kuninkaasta...
Vai miten on, Thorin, Thráinin poika?
En enää ikinä ole tekemisissä velhojen kanssa!
Mene. - Enkä Konnun rottien kanssa!
Pääsimmekö sopimukseen?
Arkkikivi vaihdossa siitä, mitä lupasit.
Haluatko rauhaa?
Vai sotaa?
Minä valitsen sodan.
Rautajalka.
Kuka tuo on?
Hän ei näytä ilahtuneelta.
Hän on Dáin, Rautavuorten hallitsija.
Thorinin serkku. - Ovatko he samankaltaisia?
Mielestäni Thorin on heistä kahdesta se järkevämpi.
Huomenta.
Mitä kaikille kuuluu?
Minulla on pikkuinen ehdotus, jos suotte hetkisen aikaanne.
Voisitteko harkita...
...häipyvänne täältä?!
Te kaikki! Nyt heti!
Pysykää aloillanne.
Älkäähän nyt, Valtias Dáin.
Gandalf Harmaa.
Käske roskaväen lähteä, tai kastelen maan heidän verellään.
Emme tarvitse sotaa kääpiöiden, haltioiden ja ihmisten välille.
Örkkien legioona on marssimassa tänne.
Peräänny armeijoinesi. - En haltioiden edessä.
Varsinkaan tuon uskottoman Metsämaan keijun.
Hän tahtoo vain pahaa minun väelleni.
Jos hän haluaa pitää minut erossa sukulaisistani...
...halkaisen hänen nätin kallonsa!
Vieläköhän tuo sitten virnistelee.
Hän on selvästikin hullu, kuten serkkunsakin.
Kuulitteko, pojat? Tästä se lähtee!
Näytetään näille, kuka täällä käskee!
Älkää nyt viitsikö...
Tulkaa esiin, armeijani!
Pahan joukot saapuivat!
Taisteluun, Durinin pojat!
Kiipeän alas. Kuka tulee mukaan?
Mennään! - Ette mene mihinkään.
Emmekö tee mitään? - Käskin jäädä tänne.
Haltiat...
Eivätkö he taistele?
Thranduil! Tämä on hulluutta!
He eivät pysty taistelemaan kahdella rintamalla.
Nyt teemme siirtomme.
Hyökätkää kaupunkiin!
Azog...
...yrittää katkaista tiemme.
Perääntykää Laaksoon!
Kaupunkiin! Bilbo! Tähän suuntaan!
Senkin pirulaiset!
Missä Thorin on?
Tarvitsemme häntä. Missä hän on?!
Antaa tämän maan lainehtia verestä!
Teurastakaa heidät kaikki.
Perääntykää!
He kuolevat tuolla.
Dáin on saarroksissa.
Heitä teurastetaan, Thorin.
Monet kuolevat sodassa.
Elämä on halpaa.
Mutta tällaista aarretta ei voi mitata menetetyillä elämillä.
Se on kaiken veren- vuodatuksen arvoinen.
Istut täällä suurissa saleissa, kruunu päässäsi...
Mutta olet silti vähäisempi kuin olet koskaan ollut.
Älä puhu minulle...
...kuin olisin joku alhainen kääpiöruhtinas.
Kuin olisin yhä...
Thorin...
Tammikilpi.
Olen kuninkaasi! - Olet aina ollut.
Tiesit sen ennen.
Mutta et näe, mikä sinusta on tullut.
Perääntykää!
Vuorelle!
Perääntykää!
Heidän loppunsa on käsillä.
Valmistautukaa viimeiseen hyökkäykseen.
En suostu piileskelemään kivimuurin takana -
kun toiset taistelevat taistelumme meidän puolestamme!
Sellainen ei ole sukuni luonne, Thorin.
Ei... Ei olekaan.
Me olemme Durinin poikia.
Ja Durinin suku...
...ei pakene taistelua.
Minulla ei ole oikeutta pyytää tätä keneltäkään teistä...
Mutta seuraatteko minua...
...vielä viimeisen kerran?
Hyökätkää! Nyt!
Thorin.
Kuninkaan luo!
Jokainen joka haluaa antaa kaikkensa...
...seuratkoon minua!
Dáin!
Thorin!
Koita kestää!
Missä viivyit?
Näitä pirulaisia on liikaa, Thorin.
Toivottavasti sinulla on suunnitelma.
Kyllä on.
Tapamme heidän johtajansa.
Tulehan, Bombur. Nouse ylös.
Apua!
Gandalf!
Thorin on tuolla.
Samoin Fíli, Kíli, ja Dwalin.
Thorin otti mukaan parhaat soturinsa.
Tekemään mitä?
Katkaistakseen käärmeen pään.
Gandalf!
Legolas.
Legolas Viherlehti.
On tulossa toinenkin armeija.
Bolg johtaa Gundabadin örkkejä. Ne ovat pian täällä.
Gundabadin?
Tätä ne suunnittelivat koko ajan.
Azog taistelee joukkojamme vastaan, ja Bolg iskee pohjoisesta.
Pohjoisesta? Missä pohjoinen on?
Korppikallio.
Korppikallio? Thorin on siellä.
Samoin Fíli ja Kíli.
Valtias!
Lähetä ryhmä Korppikalliolle. Kääpiöt jäävät pian alakynteen.
Thorinia on varoitettava. - Varoita vain.
Haltiaverta on vuotanut jo tarpeeksi tämän kirotun maan puolustamiseksi.
Ei enempää. - Thranduil?
Minä menen.
Älä ole naurettava. Et ikinä selviä.
Miksi en?
Koska ne näkevät sinun tulevan ja tappavat sinut.
Eivät näe.
Eivät ne näe minua.
Se ei käy.
En salli sitä.
En pyydä sinun lupaasi, Gandalf.
Missä se on?
Näyttää autiolta.
Azog on tainnut paeta.
En usko.
Fíli...
Tutki tornit veljesi kanssa.
Pysykää poissa näkyvistä.
Jos jotain näkyy, ilmoittakaa. Älkää käykö taisteluun. Ymmärrättekö?
Saimme seuraa.
Hiisien palkkasotureita.
Hoidamme ne.
Menkää!
Jää tänne. Tutki alemmat kerrokset.
Minä hoidan tämän.
Missä se örkkisaasta on?
Thorin.
Bilbo.
Teidän on lähdettävä nyt heti. Azogin toinen armeija hyökkää pohjoisesta.
Tämä vartiotorni on pian saarrettu, -
eikä ole pakotietä. - Olemme jo niin lähellä.
Se örkinsaasta on täällä.
Jatketaan. - Ei. Sitä se haluaa.
Se haluaa houkutella meidät luokseen.
Tämä on ansa.
Etsi Fíli ja Kíli. Kutsu heidät takaisin.
Thorin, oletko varma tästä? - Tee se.
Elämme taistellaksemme toisena päivänä.
Tämä kuolee ensimmäisenä.
Sitten hänen veljensä.
Sitten on sinun vuorosi, Tammikilpi.
Sinä kuolet viimeisenä.
Lähtekää!
Paetkaa!
Tähän päättyy saastainen sukusi!
Thorin!
Thorin! Ei!
Kotkat tulevat.
Bilbo...
Älä liiku. Pysy aloillasi.
Olen iloinen, että olet täällä.
Tahdon erota sinusta ystävänä.
Et sinä mene minnekään, Thorin.
Sinä jäät eloon.
Haluaisin perua sanani ja tekoni Portilla.
Teit sen, mitä vain tosi ystävät tekevät.
Anna minulle anteeksi.
Olin sokea.
Olen niin pahoillani...
...että johdatin sinut moisiin vaaroihin.
Ei. Olen onnekas, kun sain jakaa vaarat kanssasi.
Joka ainoan niistä.
Se on enemmän kuin yksikään Reppuli ansaitsee.
Hyvästi...
...herra Voro.
Palaa kirjojesi pariin.
Ja nojatuoliisi.
Istuta puusi.
Näe niiden kasvavan.
Jos useammat...
...arvostaisivat kotia...
...enemmän kuin kultaa...
...tämä maailma olisi hauskempi paikka.
Ei, ei, ei.
Thorin. Älä uskallakaan...
Thorin.
Thorin, koeta jaksaa.
Kotkat...
Kotkat ovat täällä.
Thorin?
Kotk...
Nyt kuningas taas on omassaan, -
Vuoren alla kivisessä salissaan.
Hänet lähettäkää nyt syvyyteen, -
takaisin maahan, uneen ikuiseen.
Alle Vuoren, saliin kiviseen.
Läpi koko maan, kerrottakoon:
Kuningas on kuollut.
Kauan eläköön kuningas!
Illalla vietetään juhlaa.
Lauluja lauletaan, tarinoita kerrotaan.
Ja Thorin Tammikilvestä...
...tulee legenda.
Tiedän, että muistat häntä siten. Mutta minulle hän ei ollut koskaan sitä.
Hän oli...
Minulle...
Hän oli...
Taidan livahtaa tieheni. Kerrothan toisille hyvästit.
Voit kertoa heille itse.
Jos joskus kuljette Repunpään ohi...
Ateria syödään neljältä.
Sitä on runsaasti.
Olette tervetulleita milloin tahansa.
Älkää vaivautuko koputtamaan.
Konnun raja.
Tässä tiemme eroavat.
Se on harmi.
Minusta on aika mukavaa kun on Velho lähettyvillä.
He tuntuvat tuovan hyvää onnea.
Et kai todella usko, että seikkailusi olivat vain pelkkää hyvää onnea?
Taikasormuksia ei tulisi käyttää huoletta, Bilbo.
Älä pidä minua hölmönä. Tiedän, että löysit sellaisen hiisien käytävistä.
Ja olen pitänyt sinua silmällä siitä lähtien.
Kiitos siitä.
Hyvästi, Gandalf.
Hyvästi.
Älä turhaan ole huolissasi siitä sormuksesta.
Se putosi taskustani taistelun aikana. Kadotin sen.
Olette hieno henkilö, herra Reppuli.
Ja pidän sinusta kovasti.
Mutta olet vain pikkuinen kaveri...
...suuressa maailmassa.
HUUTOKAUPPA
Myyty rouva Bolgerille.
Onpa Pullalla paikka johon jalkansa nostaa.
Laske tuo rahi alas!
Mitä täällä tapahtuu?
Hei, Bilbo-herra.
Ei teidän pitäisi olla täällä.
Mitä tarkoitat?
Koskapa teidän luultiin kuolleen, ja kaikkea.
En ole kuollut.
Luullusti tai muutenkaan.
Tuo ei taida olla sallittua. Bilbo-herra!
Tuleeko tarjouksia?
Tämä on valmistettu Konnussa. Ei mikään kääpiöjäljitelmä.
Lopettakaa!
Tässä on tapahtunut erehdys! - Kuka sinä olet?
Miten niin? Tiedät kyllä kuka olen, Lobelia Säkinheimo-Reppuli.
Tämä on minun kotini.
Ja nuo ovat minun lusikoitani. Kiitos.
Siitä on jo yli 13 kuukautta kun katositte.
Jos tosiaan olette Bilbo Reppuli, -
ja yhä elossa, voitteko todistaa sen?
Mitä?
Vaikka jotain virallista paperia, jossa on nimesi?
Hyvä on.
Sopimus palveluksistani vor...
Ei sillä väliä.
Siinä. Allekirjoitukseni.
Kaikki näyttää olevan kunnossa. Kyllä.
Ei tästä ole epäilystäkään.
Kuka on tämä, jonka palveluksessa olitte?
Thorin Tammikilpi.
Hän...
Hän oli minun ystäväni.
Ei kiitos!
Ei enempää vierailijoita, onnen- toivottajia tai kaukaisia sukulaisia!
Entäpä vanhoja ystäviä?
Gandalf?
Bilbo Reppuli. - Rakas Gandalf!
Mukava nähdä sinua.
111 vuotta vanha. Kukapa olisi uskonut?
Tule sisään.
Tervetuloa.
Erikoisversion ajastus, lisäykset ja oikoluku: PiNokKiO
Suomentajat: PiNokKiO, Adebisi, juzkaaz, wonka, Eeva Heikkonen
Suomennos pohjautuu Kersti Juvan ja Panu Pekkasen kirjasuomennoksiin